A „Harari-jelenség” – töprengések a tudományos sikerről és a teljesítményről - Krémer, Balázs (METSZETEK Társadalomtudományi Folyóirat, 2020)
Talán tőlem hallottak először debreceni egyetemi kollégáim – köztük a Metszetekszerkesztői is – Youval Noah Harariról, az izraeli történészről, illetve magyarul ismegjelent könyveiről (Sapiens, Homo Deus, 21 lecke a XI. századról). Rám mély benyomást tett különösen első, és szerintem legjelentősebb könyve a Sapiens. Letagadhatatlanul tetszett szarkasztikus és önreflexív, könnyed és elegáns, provokatív, sőtszemtelen mesélő stílusa, élvezetes olvasmányossága – no meg, elgondolkodtató okfejtése.Ezzel együtt, Harari sztorija nem egy szokványos tudományos sikersztori, hanemsokakat zavarba ejtő egyensúlyozás a tudományosság határvonalán, amely sajátosmondandó és stílus korábban elképzelhetetlen, legfeljebb krimi és romantikus bestseller-szerzőkével összemérhető sikert hozott a példányszámokban szerzőjének.2Azután kollégáim is elolvasták Harari könyveit, és ez jól érzékelhetően elgondolkodtatta, sőt zavarba is hozta őket. Amikor gyanútlanul, egészen más ügyben keresve őt, bementem tanszékvezetőm irodájába, és ott a Metszetek szerkesztői tartottakszerkesztőségi ülést – egyszer csak valaki megszólalt, hogy nem lenne-e kedvemröviden összefoglalni és megírni gondolataimat erről a „Harari-jelenségről”? Mivele jelenség engem is foglalkoztatott, könnyelműen rávágtam, hogy „miért is ne? Természetesen igen”. Meg is állapodtunk egy határidőben, ami már réges-régen elmúlt– pedig gyakran gondoltam adósságomra. Azután meg, sok-sok töprengés után – hátmégis megírtam…