Legelőink különleges értékei - Vinczeffy, Imre (Gyepgazdálkodási Közlemények, 2021)
Magyarország volt évszázadokon át Európa nagyvárosainak – Strassburgtól Velencéig – élő húskamrája. A legelőn született és ott felnőtt állatokat kedvelték kiváló húsminőségük miatt. A XIX. század végén kezdődött az állatok istállózása és a szántón termelt monokultúrákkal való takarmányozása. Legjobb gyepeinket fölszántották, és a megmaradt legelőknek csak 30%-át legeltették. Ma a nemzeti parkok gyepeit legeltetik, más területeket csak szórványosan hasznosítanak. Sok évtizedes kísérleti és üzemi eredmények szerint a legeltetés sok szempontból előnyös: – az állatok teljes értékű takarmányhoz jutnak, és egészségesek maradnak, – nem terhelik a települések környezetét szennyezéssel, – az elhullatott ürülék növeli a gyep tápanyagkészletét 10% alatti veszteséggel, – mindezek hozzájárulnak a gazdaságos állattartáshoz. A dolgozat a fentiekhez nyújt néhány vizsgálati és termelési tapasztalatra épülő megállapítást.